Översättning: Camilla Stjerneholt
Biljett och pass, tack!
Biljett och pass, tack.
- Marji, stå still! - Niosha!
- Vad du har vuxit, Marji! - Har du presenter?
Hur var Paris? Såg du Bruce Lee? Eiffeltornet?
Välkommen till Teheran!
- Får jag väskorna. - Jag tar dem.
Närjag var en liten flicka så var mltt liv lugnt och tryggt.
Jag älskade pommes frites och Bruce Lee.
Jag hade Adidas och två fixa idéer:
Få raka benen och bli den sista profeten!
En penna under bröstet är avslöjande.
Ramlar den har man riktiga bomber. Annars hänger de.
Skaka på henne, så rasar det väl pennor.
Ta det lugnt!
Jag träffade honom förra veckan. Du skulle ha sett honom.
De skulle ju släppa honom, det har gått fyra år.
Regimen står inte emot länge till.
Marji sparkade mig i huvudet!
Drakens hämnd är en bitter rätt som bäst serveras kall.
Om inte draken lugnar sig, får den smisk.
Jag, Marjane, blivande profet, har följande budord:
1. Alla ska ha ett gott uppförande.
2. Alla ska stå vid sitt ord.
3. Alla ska utföra goda gärningar.
4. Fattiga ska få en grillad kyckling om dagen.
5. Ingen gammal får lida.
- Jag blir gärna din första lärjunge. - Toppen!
- Hur ska du förhindra att gamla lider? - Jag förbjuder det!
Givetvis.
Vad är det som händer?
Ner med Shahen!
Vad var det jag sa?!
Vi upplever ett historiskt ögonblick.
- Shahen ska betala för allt han gjort. - Din far ska få upprättelse.
Shahen kan åka till sina vänner i Washington.
Jag gillar Shahen. Han är utvald av Gud.
Jo! Det har Gud sagt. Och min fröken.
- Shahen valdes inte av Gud. - Joho! Fröken sa att
Det är bara som de säger. Låt mig berätta
För 50 år sen planerade Shahens far en statskupp för att bilda republik.
Jag gör som Atatürk - moderniserar landet och bildar republik.
Engelsmännen fick reda på hans planer.
Varför bilda en republik, när du kan bli kejsare?
- Kejsare? - Det är bättre än president.
Du får all makt! Ett land som detta behöver en stark ledare som du.
Du har en poäng...
Prästerskapet är emot en republik - vilket man kan förstå.
Vad ska jag göra?
Ge oss oljan så sköter vi resten.
Nu är jag kung! Allt ert tillhör mig.
Han var ju knäpp.
Både och. Han var diktator, men han moderniserade Iran.
Han älskade sitt land, inte som sonen som efterträdde honom.
Nu ärjag kung. Jag är ariernas ljus.
Jag ska göra landet till det modernaste i världen.
Vårt folk ska återfå sin forna glans.
Shahens far var hård. Han fängslade din morfar.
Men sonen var värre.
- Har morfar suttit i fängelse? - Ja, han var en qajar-prins.
Shahens far tog ifrån honom allt.
Han blev fängslad eftersom han var kommunist.
Min morfar var qajar-prins och en "kommuniss"!
- Ni lever! Jag var så orolig! - De sköt in i folkmassan
Det var nära! Vi sprang därifrån men soldater stoppade oss längre bort.
- De tog mina filmer. - Vi var i polishuset i timmar.
Marji bara tjatar om proletärer och klasskampen-
- och den där skäggige Che Guevara.
Han som blev dödad var inte ens 20 år. Vad är det här för land?
Landet är rena dyngan.
- Ner med Shahen! - Nu börjar hon igen
Hopp i säng, Marji. Genast.
Ner med Shahen! Ner med Shahen!
Jag har förstått ert uppror.
Gemensamt ska vi söka nå demokrati
Och hand i hand bygga vår framtid.
- Siamak! Du är frigiven! - Hej, Ebi!
Siamak är tillbaka!
Hej, Tadji.
- Kom in! Vi är så glada att se dig! - Stå inte bara där!
Marjane! Vad du har vuxit!
När de grep mig var du en bebis. Och nu är du stora fröken!
Vem är det där?
Min pappa. Han har varit i fängelse. Han är en hjälte.
De var vetenskapsmän som visste var man gjorde störst skada.
De slog sönder mina fötter med elkablar. Nu är fötterna förstörda.
I fotsulan finns nerver som går upp i hjärnan. Smärtan är obeskrivlig.
De tränades av CIA.
- De var experter på tortyr. - Och Hamid?
Han blev mördad. Som gerillamedlem fick han lida alla helvetes kval.
Han bar alltid med sig cyanid. Tyvärr hann han aldrig ta den.
Han utsattes för värsta tänkbara tortyr.
- Förloraren blir torterad! - Hur då?
Den blir piskad med elkabel på huvudet!
Men först måste man äta den här!
Ramin! Hans pappa jobbade för Shahens hemliga polis.
Han har dödat en miljon människor.
- En miljon! - Absolut!
I en miljon dödas namn ska vi lära Ramin en läxa.
Vi sticker ut ögonen på honom.
- Marjane! Vad gör ni? - Marji hittade spikar!
- Vi ska spöa Ramin. - Sticka ut hans ögon.
Och om jag spikade upp dig i öronen på väggen?
Gå hem på ditt rum tills jag säger att du får komma ut igen.
Marjane... Det där var ovärdigt en blivande profet.
Men Gud, Ramins pappa har dödat människor.
Det är inte Ramins fel. Det är hans far som begått brott.
De onda får sona sina brott tids nog.
Du är inte den som ska skipa rättvisa. Du ska lära dig förlåta.
- Ramin! - Vad vill du?
Du kan inte rå för att din pappa är en mördare
Jag förlåter dig!
Han har bara dödat kommunister. De är värre än satan.
Månaderna efter att Shahen gett sig av var euforiska.
Alla blev revolutionära och hade slagits mot Shahen.
Grannens leverfläck förvandlades mirakulöst till en krigsskada.
Vår fröken, som beundrat Shahen-
- bad oss riva ut hans bilder ur böckerna.
Det hölls politiska möten och gårdagens förrädare blev hjältar.
I denna kaotiska tid dök farbror Anosh upp i mitt liv.
Allt kommer att bli bra.
Ingenting kan stoppa folket. Vårt land ska bli rättvist och fritt.
Som Lenin sa, proletariatet tar makten.
- Hur länge satt du i fängelse? - I nio år.
Längre än Lalehs pappa! - Hur gammal är du? Är du kommunist?
- Låt honom smälta maten. - Flickan är vetgirig.
- Nyfikenhet är en dygd. - Har du smält maten nu?
Sängdags, Marjane.
Sätt på pyjamasen, så kommer jag.
Snart blir det val.
Efter åren av diktatur kommer folket att försvara sin frihet.
Det kan inte bli värre än under Shahen.
Färdig!
- Hon tar kål på dig. - Fääärdig!
Så här var det: Jag var 18 år när farbror Fereydon och hans vänner-
- förklarade iranska Azerbajdzjan självständigt.
Fereydon blev justitieminister i den nya republiken.
Rättsväsendet är demokratins grund och alla ska stå lika inför lagen.
Jag blev hans sekreterare.
Vi ska befria hela Iran från Shahens diktatur.
- Bit för bit. - Jag tror er, farbror.
Det var inte lätt. Min far förblev lojal mot Shahen.
Min son - en förrädare. Försvinn till min idiot till bror.
Ni kommer att bli arkebuserade!
Han visste inte hur rätt han hade.
Fereydon!
Jag var tvungen att fly. Min farbror mötte ensam sitt öde.
Jag gick genom snö och storm.
Jag var hungrig och frös, men fortsatte.
Jag gick över Alborz-bergen till mina föräldrar i Astara.
Vem är det så här sent?
Anosh!
Det är vår son. Han är döende.
Min älskade son. Förlåt mig.
Shahens armé letade efter mig. Jag fick gå i landsflykt.
Jag simmade över Arasfloden och tog mig in i Sovjet.
- Vad gjorde du sen? - Jag åkte till Leningrad och Moskva.
Jag doktorerade i Marxism-Leninism. Men jag längtade hem.
Jag återvände med falska id-handlingar men de grep mig.
- Hamnade du i fängelse? - Ja.
Du måste veta allt detta.
Släktens historia får inte glömmas bort. Även om du inte förstår allt.
Jag kommer aldrig att glömma.
- Gifte du dig i Ryssland? - Det börjar bli sent.
Den här är till dig. Jag gjorde den i fängelset. Av bröd.
Folket har till 99,99% röstat för en islamisk republik.
Varje revolution har en övergångsperiod. Halva befolkningen är analfabeter.
Endast nationalism eller religion kan ena dem.
Minas familj har åkt. Det är för farligt här.
Mohsen har hittats dränkt i sitt badkar.
Allt kommer att ordna sig.
Siamak och hans familj har flytt landet. De svinen dödade hans syster!
- Vi kanske måste ge oss av. - Så du får städa och jag köra taxi?
Vi ska rensa bort anti-revolutionära element.
Det finns bara en lag - blodets lag.
Marji!
- De har gripit Anosh. - Jag vet.
- Pappa - Det ordnar sig, gumman.
Anosh ber dig om en sak.
Han har bara rätt till ett besök. Han vill träffa dig.
Okej.
Tio minuter!
Vilken fin klänning! Och en så söt liten flicka!
Det är en ära att du besöker mig.
Du är den lilla flicka jag aldrig fick.
Du ska få se. Proletariatet kommer att ta makten!
Jag har gjort en svan till. Han är farbror till den första.
Stjärnan i mitt liv.
Vad är det, mitt barn?
Håll tyst! Du lät dem döda honom!
- Det är inte mitt fel... - Jag vill aldrig se dig mer. Stick!
Ett år efter revolutionen anföll Irak Iran.
Saddam utnyttjade Irans svaghet.
Revolutionen och utrensningar i armén hade försvagat oss.
Med kriget som ursäkt gjorde sig Iran av med regimkritiker.
Gripanden och avrättningar blev vanliga.
Alla var rädda.
Den nya regeringen införde ännu strängare lagar.
På två år förändrades vår vardag helt. Så även vi.
Se så barn. Mot hjärtat för våra martyrer.
Irans söner och döttrar. Kriget har dödat våra bästa barn.
Deras blod ska ge sanningen. För vem har de offrat sina liv?
För vår skull!
Martyr! Martyr!
Gör slut på mig!
- Satrapi! Vad håller du på med? - Jag lider.
Till klassrummet!
Slöjan innebär frihet.
En värdig kvinna döljer sig för mannens blick.
Syndarna ska brinna i helvetet.
Våra soldater ger sina liv för att rädda oss från oanständighet.
Titta!
ABBA är för töntar.
Gå ut i ett led.
Vad ska vi äta?
- Chili, kanske? - Så pruttar vi efteråt!
- Får jag den där! - Jag såg den först!
Om alla bara tar vad de behöver så räcker det till alla.
- Lägg dig inte i! - Har vi frågat dig?
Rätta till slöjan, syster.
- Hörde du! - Dua inte mig. Visa respekt, tack!
Respekt?! Kvinnor som du knullarjag och kastar på soporna.
In i bilen!
- Hur är det, mamma? - Bra, älskling.
Men kör, då!
Håll käft, idiot!
- Mamma, jag behöver 50 toman. - Till vad då?
De säljer kassetter på Ghandiavenyn.
- Dina Bee Gees-band, då? - De är värdelösa!
Stevie Wonder.
- Julio Iglesias. - Pink Floyd.
- Jickael Mackson! - Läppstift, nagellack, kort.
Iron Maiden!
- Hur mycket? - 100 toman.
- 50. - 60.
Okej, 50.
- Hur går du klädd? - Punkskor!
Punkskor?! Det är basketkängor.
- Det är punk! - Jag spelar basket i min skola.
- Spelar du basket i jackan också? - Michael Jackson!
Symbolen för västerländsk dekadens!
- Nej, Malcolm X. - Driver du med mig!
- Ordna slöjan, hora! - Vi ska till kommittén.
Förlåt. Jag ska aldrig göra om det. Min mamma är död.
Min elaka styvmor dödar mig om jag inte kommer hem.
Hon bränner mig med ett strykjärn. Jag kommer att hamna på barnhem.
Snälla! Snälla!
Våra soldaters mod har burlt frukt.
Vi har förstört 63 irakiska stridsvagnar och 26 jaktplan.
Martyrernas blod får förtvivlans öken att blomma.
Den som dör martyrdöden förser samhällets vener med blod.
- Mår ni inte bra, fru Nassrin? - Nej.
Min son fick den här i skolan. De sa att de som dör i strid-
- kommer in i paradiset med den här plastnyckeln.
De sa att i paradiset finns mat, kvinnor, hus av guld och diamanter.
- Kvinnor? - Ja, han ärju 14 år nu.
Jag har uppfostrat mina fem barn genom tårar.
Nu vill de ha min son i utbyte mot en nyckel.
Jag har alltid varit troende.
Jag har bett, burit slöja och underkastat mig.
Men nu kan jag inte tro längre.
De har gripit familjen Roshani! För att de hade alkohol och spelkort hemma.
Varför täcker ni er, fru Nassrin?
Jag är uppfostrad att täcka mig inför män.
Jag ska prata med er son.
Tack vare mina förä Idrar slapp Nassrins son fronten.
Trots bomber, regimens förtryck och spionerande grannar, gick livet vidare.
För att stå ut ordnade man fester i smyg.
Det dracks en del. Alkohol var förbjudet men min farbror ordnade vin.
Han hade ett vinlaboratorium i källaren.
Fru Nassrin, som städade även hos min farbror, trampade druvorna.
Må Gud förlåta mig!
Att gå på fest var inte riskfritt. Men det var vår enda frihet.
Ut ur bilen!
Id-kort, registreringsbevis och körkort!
- Andas ut! Har du druckit? - Inte alls.
Lögnare! Du bär slips, västerländska svin!
Jag har arbetat för vårt land i 20 år och du tilltalar mig så här?
Jag skulle kunna vara er mor. Hur gamla är ni? 15? 16?
Min dotter är bara 13!
- Utan din fru vore du i helvetet! - Tusen tack!
In i bilen. Vi ska se om ni har flaskor hemma.
Mormor och Marji går upp först.
- Jag uppehåller dem. Töm flaskorna! - Hur då?
Oroa dig inte. Jag gömde ofta din fars flygblad.
Vår granne har hjärtproblem.
Om vi väsnas kan han få en hjärtattack och dö.
Vi kanske kan lösa det på annat vis.
- Vart är ni på väg? - Jag har diabetes.
- Om jag inte får lite saft svimmarjag. - Min mamma har också diabetes.
Var är de?
Människor utan övertygelse. De nöjde sig med några sedlar.
- Ni hällde väl inte ut allt? - Jo.
Fan!
Det är hjärtat.
Dejagade kommunisterna i vårt kvarter.
De kastade en handgranat. Taher klarade inte det.
- Närjag kom in låg han på golvet. - Det ordnar sig.
Nej, han behöver en komplicerad hjärtoperation.
De har inte resurserna här. Han måste till England.
Jag sökte upp sjukhusdirektören. Vet ni vem det är?
Fönsterputsaren!
Jag låtsades inte känna igen honom för att inte kränka honom.
Endast allvarligt sjuka kan lämna landet nu.
Det var hans tredje hjärtattack. Utan operation så dör han.
Vi gör vårt bästa. Om Gud vill, så tillfrisknar er man.
Jag behöver ert tillstånd för att skaffa pass.
Ske Guds vilja.
Han har skaffat skägg och kostym och plötsligt är han direktör!
Min mans öde ligger i hans händer!
Han är så religiös att han inte ens kan se en kvinna i ögonen!
Jag känner en som tillverkar falska pass.
- Det ordnar sig. - Vänta på mig, pappa!
Var är den nu? Här!
Visst ser det äkta ut, Ebi!
Bara stämpeln tog en månad. - Du var söt, vad heter du?
- Hur lång tid behöver du för ett pass? - Det är stor efterfrågan just nu.
Jag lever på det sen de stängde förlaget.
- Jag gör det på en vecka. - Utmärkt.
Ingen fara, det är bara Nilofar. - Det här är Ebi, Anoshs bror.
Hon är kommunist, och efterlyst. Hennes bror arbetade som mitt bud.
Det är bara här hon är säker.
Är han dum, eller?
Han kommer att bli mosad! Vad var det jag sa!
- Titta inte, det är läskigt. - Sluta, mormor!
Skära upp magen och skapa monster, japaner kan inget annat.
- Kommer morbror Taher att dö? - Ja.
Om han inte får ett pass, klarar han sig aldrig.
- Han borde inte ha rökt så mycket. - Struntprat.
Hans dåliga hjärta beror på att hans barn bor så långt bort.
Bönor, tack.
Alla barn flyttar hemifrån. Men att 13-åringar skickas iväg-
- på grund av ett absurt krig, det krossar hjärtat på vem som helst.
Om jag vore Taher skulle jag ha dött för länge sen.
- Må Gud förinta dessa barbarer! - Må Gud höra er!
Är det du, Khosrow? Hur går det?
De har gripit Nilofar och slagit sönder allt. Jag måste fly.
Nilofar blev avrättad.
Khosrow flydde över bergen till Turkiet och gick i landsflykt i Sverige.
Tre veckor senare begravdes morbror Taher.
Kriget intensifierades.
Ursäkta, släpp fram mig!
- Du får inte passera. - Jag bor där borta!
- Marji! - Mamma!
- Är du oskadd? - Ja, ingen fara.
- Var slog roboten ner? - Hos Baba Levy.
Baba Levy?
Under vår nya regering har vi inga politiska fångar längre.
Priset för vår frihet var högt, men nu har vi den. - Ja, Satrapi?!
Min farbror greps av Shahen men avrättades av denna regim.
Under Shahens tid fanns 3000 fångar - nu finns det 300000!
Hur har ni mage att ljuga så där!
Sluta!
- Vem var det? - Rektorn.
Marji satte religionsläraren på plats. Det har hon efter sin farbror!
Vill du att hon också blir avrättad?
Vet du vad de gör med gripna flickor? Som Nilofar? Oskulder får inte dödas.
De gifts bort med revolutionsgardister som tar deras oskuld innan de avrättas!
Om nån rör dig, dödarjag honom.
De bestämde sig för att skicka mig utomlands.
Jag hade gått i franska skolan, och skulle fortsätta med det i Wien.
Pappa ordnade ett visum. Jag skulle bo hos mammas bästa väninna.
Mormor sov över hos oss natten innan jag åkte.
Varje morgon la hon jasminblommor i behån, för att lukta gott.
När hon klädde av sig föll blommorna från brösten. Det var magiskt.
Hur kan dina bröst fortfarande vara så runda, mormor?
Jag har dem i kallt vatten tio minuter om dagen.
Jag kommer att sakna dig.
Jag kommer och hälsar på.
Jag gillar inte att moralisera, men jag vill ge dig ett gott råd.
I livet stöter man på många idioter.
Om de sårar dig, så tänk att det är av dumhet.
Var inte elak tillbaka. Bitterhet och hämnd är det värsta som finns.
Behåll din värdighet och var sann mot dig själv.
Det ordnar sig.
Gråt inte. Tänk på din framtid. Europa väntar!
Ät en Sachertårta när du kommer fram.
Vi kommer och hälsar på! Du är en stor flicka - gråt inte.
- Pappa! - Du måste åka nu.
Glöm aldrig vem du är och varifrån du kommer. Min flicka.
- Mamma. - Min lilla Marji!
Och Europa tog emot mig, men inte som jag tänkt.
Efter några dagar sa mammas kompis att deras lägenhet var för liten.
Hon hittade ett inackorderingshem, som skulle passa mig. Sa hon...
Va?!
Det var härligt att få se välfyllda hyllor igen.
Att gå i snabbköpen blev mitt favorltnöje ett tag.
Mitt favoritnöje
Jag var tvungen att skaffa mig vänner.
På franska skolan kundejag som tur var göra mig förstådd.
Har du en cigg?
Skolans udda typer fann mig intressant.
Momo, Thierry, Olivier och Eve. De fascinerades av min bakgrund.
Har du upplevt en revolution och ett krig?
- Har du sett många döda? - Några stycken
Häftigt!
Jag blev snabbt en i gänget.
Momo lärde mig allt om nonchalans, nihilism-
- och alternativa kulturer i Wien.
I början hadejag svårt att anpassa mig.
Men det gick över.
Jag intalade mig att jag funnit min plats.
Men jag var väldigt olik dem. Det blev tydligt inte minst på loven.
Fan, jul nu igen och dags att stå ut med familjen.
På grund av nåt amerikanskt påfund.
- Tomten är röd och vit - Eftersom han var Coca Colas maskot.
Jag måste vara med föräldrarna i Monte-Carlo.
Jag ska till pappa i Brasilien. Minst 13 timmar med flyg.
Semestern är proletärernas tröst.
Hade anarkisterna segrat skulle vi inte arbeta alls.
Är allt bra? Vad ska du göra i jul?
Hon firarjul med vänner. - Var rädd om dig.
Behöver du nåt? Ha så kul. Puss och kram!
Ät frukt och grönsaker.
Hur beter du dig?
- Så där äter man inte! - Alla äter framför tv: N här.
Inte ur kastrullen!
Så det stämmer - iranier har ingen hyfs.
Stämmer det att ni var prostituerade innan ni blev nunnor?
Det var början på en lång rad flyttar. Från lägenhet till lägenhet.
Först hos Eve och hennes mamma. Sen hos åtta homosexuella.
Sen i ett litet rum på Floriangasse.
Hos vänner, hos vänners vänner.
Till slut hamnadejag hos Frau doktor Schloss.
Hon var pensionerad filosofilärare.
Hon var rätt knäpp.
Hyran är 2000 schilling i månaden.
- Ni gillar väl hundar? - Jag älskar hundar!
Yuki verkar ha adopterat er.
Hundar har ett sjätte sinne. De vet om folk är snälla.
Jag bestämde mig för att bli integrerad på riktigt.
Den västerländska kulturen var på många vis ett mysterium.
Jag måste plugga på.
Sartre, Bakunin, Zweig och Freud. Jag läste allt jag kom över.
Vissa saker skullejag aldrig förstå...
Wien 1986
- Kräket Waldheim vann valet. - Det är så man spyr.
Vi måste demonstrera.
Livet är ett tomrum och när människan inser det-
- kan hon inte leva utan hittar på maktspel.
Tillvaron är inte alls absurd! Vissa ger sitt liv för frihetens skull!
Tror du min farbror dog för att det var kul? Idiot!
Min förvirring var total. Mitt liv var tryggt och lättsamt-
- men dejag älskade upplevde krigets fasor.
Jag kunde inte låta bli att känna mig skyldig.
Jag ville bara leva som en vanlig tjej. Men allt skulle förändras.
På några månader förvandlades jag till en ung kvinna.
En tid av konstant fulhet.
Först växtejag 18 cm.
Ansiktet förändrades. Höger öga växte, sen hakan.
Höger hand blev jättelik, liksom vänster fot.
Näsan blev tre gånger så stor. Brösten började växa.
Rumpan blev större och återställde tyngdpunkten.
Slutligen pryddes min näsa av ett stort födelsemärke.
Jag sa ju det, Yuki. Hon är prostituerad.
- Vilken skitmusik! - Det är ändå bara idioter här.
Bakunin ville att demokraterna skulle anta socialisternas resolutioner.
Då hade det inte gått så här. Kapitalismen underminerar samhället.
Ja, visst
Varifrån kommer du? Visst heter du Marie-Jeanne?
- Jag är fransyska. - Jaha! Jag var i Paris ifjol.
- Jag måste gå till mina vänner. - Okej Hej då.
- Så du är fransyska nu? - Sluta mormor!
Jag bara undrade. Jag hade ingen aning.
Det är inte lätt att vara iranska här. De behandlar mig som en vilde.
Vi är bara fanatiska galningar som skriker och slåss.
Är det en anledning att förneka sitt ursprung?
Kommer du ihåg vad jag sa? Var sann mot dig själv.
Hon sa till min bror att hon är fransyska!
- Trodde han på det? - Som hon ser ut?
- Stötte han på henne? - Då skulle jag ta livet av mig.
Håll käften! Jag är iranska, och det är jag stolt över!
Efter tre år i Österrike börjadejag trivas.
Momo, Thierry, Eve och Olivier hade slutat, och jag fick nya vänner.
Birgit var en trettioårig hippie som såg ut som ett barn.
Hon ordnade "anarkistiska fester" i skogen.
Ingen anledning till oro för staten, man bara drack öl och åt korv.
En kväll träffadejag Fernando.
Jag visste direkt att han var mannen i mitt liv.
Marjane?
Inatt förstod jag äntligen. Tack vare dig.
Gick det inte med dig, går det inte med någon tjej.
Nu vet jag. Jag är homosexuell.
Känns skönt att säga.
Tack, Marjane!
Varsågod.
- Aldrig mer, svor jag efter det patetiska bakslaget.
Aldrig mer! Kärlek är småborgerligt.
Men "life is life", som de där töntarna sjöng.
En novembermorgon kom Markus in i mitt liv.
Ska jag köra hem dig?
Äntligen hadejag funnit kärleken. Ingenting skrämde mig längre.
Markus skulle bli en stor författare.
Han läste utdrag ur sin pjäs för mig.
Vi två var en.
Det är jag! Jag har köpt croissanter!
Vänta! Jag kan förklara!
Jag älskar dig, Marjane!
Jag hittar inte min brosch. Ni har stulit den!
- Låt mig vara ifred. - Nej du, din lilla tjuv!
Dra åt helvete! Jag hatar dig och din jävla hund!
Ni får inte säga så om Yuki. Vart ska ni? Ni kan inte bara gå.
Dra åt helvete!
Fårjag tillbaka min brosch! Jag ringer polisen!
Hur kundejag vara så dum? Gud, som han lurade mig.
Jag är en idiot! Idiot! Hur kundejag bli kär i en sån snåljåp?
- Ska jag köra hem dig? - Okej.
Jag ska bara tanka. Betalar du hälften?
Och så hade han dålig andedräkt! Och trist personlighet.
Är du knäpp? Nu gjorde jag illa ögat! Låt mig vara.
Pretentiösa tönt. Jävla skitpjäs. Helt värdelös.
Han var feg. Han försvarade mig inte inför sin mamma.
Jävla fegis.
Det var alltid jag som köpte hasch medan han väntade i bilen.
Han brydde sig inte om jag åkte fast.
Vilken idiotjag har varit!
Det var min första natt på gatan. Men inte den sista
Jag hade upplevt en revolution som taglt släktingar ifrån mig.
Jag hade överlevt ett krig.
Men en banal kärlekshistoria tog nästan livet av mig.
Jaså? Vi börjar vakna nu?
Tur att nån hittade er, med tanke på kylan.
Ni har haft flera luftrörskatarrer. Ni måste sluta röka.
- Vad heter ni? - Satrapi.
- Förnamn? - Marjane.
- Var bor ni? - I Iran.
Får jag ringa ett samtal?
- Hallå? - Pappa
Vi har varit så oroliga. Vi har inte hört nåt på två månader.
- Får jag komma hem? - Javisst!
- Ni får inte ställa några frågor. - Jag lovar. Här kommer mamma
- Marjane? - Snälla, gråt inte.
Kom hem! Vi väntar på dig.
Ingen kommer att ställa några frågor.
Syster, har ni nåt förbjudet?
Fläskkött, alkohol, kortspel, musik, film, mode, porr?
Sätt på slöjan ordentligt.
Titta, det är Marji! - Min lilla flicka!
Jag kände inte igen dig. Du har blivit stor.
Du är här.
Närjag vaknade såg jag Alborz-bergen. Det hade snöat.
Pappa undrade om han behövde snökedjorna för att åka till jobbet.
Vi åt frukost tillsammans, som förr.
Mamma hade lagat min älsklingsomelett, med tomat.
Inget hade förändrats, men inget skulle bli som förut.
Vi pratade om än det ena än det andra. De ställde inga frågor om Wien.
Det kändes konstigt, men jag hoppades att mardrömmen låg bakom oss.
Kanske skulle det ljusna nu när kriget var slut.
Kriget är slut, men det är nästan värre nu.
Ingen förstår varför vi krigat i 8 år.
- Låt henne pusta ut. Hon kom precis. - Ingen fara, mamma.
Väst sålde vapen till båda sidorna och vi gick på det cyniska spelet.
Åtta års krig för ingenting.
En miljon döda för ingenting!
I slutet var kriget oerhört grymt.
En månad före vapenvilan bombade Irak Teheran dagligen.
Som för att radera staden från kartan.
Före eldupphöret försökte opposltionella ta sig in över gränsen mot Irak.
Tiotusentals politiska fångar innebar ett hot för regeringen.
Så de kom på en radikal lösning. Regeringen erbjöd fångarna ett val:
Att avsvära sig revolutionära idéer, lova regimen sin lojalitet och friges.
Eller avrättning.
De flesta blev avrättade.
Nu får gatorna namn efter krigsmartyrer.
Allt soldaternas familjer har kvar är gatunamn.
När man går omkring i Teheran känns det som en kyrkogård.
Så stor du har blivit! Snart kan du gripa Herren om pungen.
Mormor!
- Berätta. Hur var det i Wien? - Annorlunda.
- Kommer du ihåg Mina? - Det klart, det ärju min kusin.
Hon är gift och har två barn.
Och hon är lika korkad som förut. Minns du Shila?
Rena fläskkorven. Hårig som en gorilla i ansiktet.
- Och Mojdeh? - Jag minns alla, mormor!
Hon är skild. Han hade en liten pitt. Det säger åtminstone Shahri.
Ja, du fårju ändå träffa alla snart.
Neej!
- Du pratar väl bra tyska nu? - Ganska.
Jag kan säga: Ich liebe dich!
Wien får mig att tänka på "Sissi". Har du träffat Romy Schneider?
Marjane, stjärnorna lyser i himlen och du i mitt hjärta.
Du ser ut som en nunna! Har du verkligen bott i Europa?
- Du måste ha miljoner saker att berätta. - Äh, jag vet inte.
- Hur är nattklubbarna i Wien? - Nattklubbar är inte riktigt min grej.
- Har du legat med nån? - Är det skönt?
- Det beror på killen. - Va? Har du legat med flera?
- Gå universitetsförberedande kurs! - Operera näsan!
- Bli kosmonaut! - Klä dig snyggare!
Det är 40 grader varmt ute. Jag orkar inte ha sjal.
Du är ovärdig min son, hårfrisörska!
Hej, Anahita!
Nej, Marjane gick precis ut. Det ska jag hälsa. Hej då!
Ska du bara sitta framför tv: N? Skulle inte du göra inträdesprov?
Du slösar bort dina bästa år. Hitta på nånting! Träffa lite folk!
- Alla är jobbiga. - Finns det ingen du vill träffa?
Nån av alla sju miljoner som inte är knäpp?
Jo, min barndomskompis Kia villejag gärna träffa.
- När vi sågs förstod jag mormors ord: - Han är nästan död.
Kia var med i kriget och förlorade ett ben och en arm.
Vi hade trevligt. Vi skrattade och mina problem kändes inte så stora.
Hans liv är förstört, och han skrattar ändå.
För att stå ut med det outhärdliga.
Men det hjälper inte fastjag försöker tänka så.
Jag har ingen att tala med om det som hänt mig.
Förstår ni? Alla här har lidit så mycket.
Jag var en främling i Österrike och nu är jag en främling här.
Det finns ett namn på er sjukdom. Ni lider av depression.
Det finns effektiv behandling. Ni ska få medicin.
Ska du inte följa med? Havsluften skulle göra dig gott.
Jag behöver vara ensam. Oroa er inte
- Vad gör du här, lilla vän? - Jag ärju död.
- Din stund är inte kommen än. - Är den inte?
- Du måste ta dig i kragen! - Han har rätt för en gångs skull.
Du har mycket kvar att uträtta. Res dig!
Gå och uträtta det du ska.
Kampen fortsätter!
Javisst, kampen fortsätter.
- Jag är vrålhungrig. - Hon bantar.
- Är du knäpp? - Hon fick en Vogue från utlandet.
Hon läser den hela tiden.
- Han spanar in dig. - Var inte så pinsam.
Vi ska tala om Botticelli och "Venus födelse".
Den skulle kunna heta "Våren"...
Vad är det som är så roligt där bak?
Ska vi slå vad att jag törs ta av slöjan mellan Vanak och Mirdamad?
- Jag slår vad om 400 toman! - Okej.
Det är tidigt 90-tal och de stora idealens epok är över.
Efter revolutionen fängslades många studenter-
- och vi vågade inte prata polltik.
Och kriget låg äntligen bakom oss.
Vi sökte lyckan, men glömde att vi inte var fria.
- Är du här, mormor? - Jag tänkte hälsa på dig.
- Vad du är finklädd. Är du kär? - Ja, vi sågs för en stund sen.
Revolutionsgardisterna dök upp och du serju hur sminkad jag är?!
Då kom jag att tänka på en man som spanat in mig.
Så jag spelade hjälplös kvinna!
Min bror, min bror!
- En man kom med skamliga förslag. - Var är svinet?
Han sitter på trappan.
Skäms du inte? Har du varken mor eller syster?
Men jag har inte gjort nånting! Jag svär!
- Vad hände med honom? - De förde bort honom.
Tycker du att det är roligt? Vilken självisk skit du är!
Jag hade inget val!
Man har alltid ett val. Alla har alltid ett val.
Din morfar satt fängelse för att han försvarade oskyldiga.
Har du glömt varför farbror Anosh dog?
Vad harjag lärt dig? Integritet!
Betyder ordet nåt för fröken?
Skäms på dig!
Damen med väskan - sluta springa!
Sluta springa!
- Varför springer ni? - Min lektion börjar om fem minuter.
När ni springer rör sig baken på ett oanständigt sätt.
Men titta inte då!
Men vad fan, det ser likadant ut ur alla vinklar!
Det enda man ser är hennes stora näsa!
Alla måste genast gå till huvudbyggnaden.
De som inte infinner sig avstängs i två veckor.
Vi måste uppföra oss. Martyrernas blod har fått revolutionen att blomstra.
Oanständighet kränker dem som gett sina liv för vår frihet.
Bär smalare byxor och längre slöjor. Täck håret och sminka er inte.
Några frågor? Annars avslutar vi...
Ja?
Ni säger att våra slöjor är för korta och byxorna oanständiga.
Jag studerar konst och är mest i ateljén.
Jag måste kunna röra mig för att teckna. Det är svårt med en lång slöja.
Våra byxor är alltså för stora, trots att de döljer våra former.
Eftersom byxorna är moderna undrar jag:
Försvarar religionen vår integritet eller motsätter den sig modet?
Ni anmärker på oss, men männen får ha olika frisyrer och plagg.
De har så tajta kläder att man ser kalsongerna.
Varför skulle inte jag känna nåt närjag ser deras kroppar-
- om de blir upphetsade av en kortare slöja?
Bra! Som om du skurit pitten av dem!
Ta av dig slöjan, jag får klaustrofobi!
Jag glömmer nästan att jag har den.
Glöm aldrig det.
Rädslan tar bort vår medvetenhet. Och den gör oss fega.
Du visade mod - jag är stolt över dig.
Jag vill ge mig av. Vartsomhelst. USA eller Europa.
- Vart i Europa? - Bara inte i Iran.
- Vi då? - Du följer med!
Jag vill inte åka härifrån.
Du är fortfarande nostalgisk. Här lägger sig i alla i allting.
I Väst kan man ligga på gatan och dö utan att nån bryr sig.
Det löser sig säkert.
Vad har ni för relation till honom?
Vi ringer dina föräldrar. Om de inte betalar, blir det spöstraff.
När jag och mamma var 15 år kunde vi gå hand i hand.
Tänk att det är samma land.
Det är så här nu. Ni måste vara försiktiga hädanefter.
Det är bäst om ni inte träffas utomhus.
Det här är ohållbart. Vi kan inte åka nånstans.
Vi är som fångar. Det här är inget liv.
Vi får väl gifta oss. Vad säger du?
- Har du gråtit, mamma? - Nej.
Du skulle bli självständig, välutbildad och kultiverad.
Så gifter du dig vid 21!
Jag vill att du lämnar Iran och blir en fri kvinna.
Lita på mig, mamma. Jag vet vad jag gör.
Ett år senare
Har du sett mina bilnycklar?
- Mina bilnycklar? De låg här. - Nej, jag har inte sett dem.
De låg ju här!
- Vi har inget gemensamt. - Ni ärju det perfekta paret.
Perfekta - jo, jäklar.
Vad glor du på? - Idiot!
Du sa ju nyss att du var så kär.
Då sågs vi tre timmar i veckan. Man måste leva ihop, för att veta.
Vad ska du göra? Inte skilja dig, väl?
Jag vet inte.
Min syster lämnade sin man förra året.
Efter det ville alla män i kvarteret ligga med henne.
Slaktaren stötte på henne och bagaren.
Och grönsakshandlaren. Till och med tiggarna!
Män tror att deras grej är oemotståndlig.
Varför skulle skilda kvinnor säga nej? De är ju inte oskulder.
Om du står ut, så stanna med din man.
Vad är det?
- Förlåt, mormor. - Men varför är du så ledsen?
- Det är så hemskt! - Vilket då?
Jag älskar inte Reza längre. Vi ska nog skiljas.
Var det inget värre?
Jag trodde nån hade dött.
Du vet att jag har hjärtfel och ändå skrämmer du upp mig så där.
Så mycket tårar för en skilsmässa!
Jag skiljde mig för 55 år sen och då var det väldigt ovanligt.
Men jag har alltid hellre levt ensam än med en idiot!
Inga men! Det första äktenskapet är träning inför nästa.
Du blir lyckligare nästa gång.
Du gråter för att du hade fel. Det är svårt att erkänna, eller hur?
Var har du varit? Jag var jätteorolig.
- Nima är död. - Va?
Nima är död. Jag lämnar dig.
Det var dags att åka. Jag bestämde mig för att åka till Frankrike.
Det tog tre månader att få ett visum.
Jag åkte med mormor till Kaspiska havet och andades den där speciella luften.
Den finns bara där.
Sen besöktejag morfars grav och lovade att göra honom stolt.
Jag åkte till fängelset där farbror Anoshs kropp vilar med tusentals andra.
Jag lovade att försöka vara sann mot mig själv.
Och så var det dags att åka. Min far grät som vanligt.
Du är en fri kvinna. Dagens Iran är inget för dig.
- Jag förbjuder dig att komma tillbaka. - Ja, mamma.
- Mormor. - Min lilla flicka
Jag såg aldrig mormor igen.
Hon dog strax efteråt. Friheten har alltid ett pris.
Vilket väder!
- Varifrån kommer ni? - Iran.
Varför luktar du alltid så gott, mormor?
Varje morgon lägger jag jasminblommor i min behå.
Sen luktarjag alltid gott.
Häftigt!